Der skal synges, føles og tænkes.
Det er tre ting, og man kan ikke gøre tre ting samtidig.
Det er let nok at synge. Tankerne kommer med melodien.
Og så er der kun følelserne tilbage. Har jeg ret, eller hvad?
Jeg kan både synge og tænke -
- men I tager mig aldrig i at føle følelsen.
Mor... Far vinkede. Han vinkede hele tiden.
Hele tiden, mor.
Mor... mor?
Så slog vi den forbandede Hitler. Nu bliver alt godt.
Er det ikke sådan, de siger? "I morgen bliver en herlig dag."
Fuglesang og alt det der... Over...
Alle siger, at når krigen er slut...
lys, blomster, smør, æg. Alt.
Tegneserier, slik, alt...
Så bliver det alt sammen godt. Rigtig godt. Rigtig godt.
"Krigen Jakker mod enden," udråbstegn.
Jeg kunne også godt bruge et udråbstegn.
Rågerne samles i de fortabte træer som et forvarsel om natten, punktum.
Hvorfor skriger de, spørgsmålstegn.
Mor... hvorfor kan far ikke tage med os til London?
Hvorfor skal han blive hjemme?
Spørgsmål, spørgsmål... Fordi han ikke kan forlade minen.
Hvorfor blev vi så ikke hjemme?
Jeg ville ikke blive i det hus, om så jeg fik 100 pund.
Jeg ved det godt, jeg ved det godt, jeg ved det godt...
Spørgsmål, spørgsmål...
Mein hat.. Mein forbandede hat.
Forbandede englændere. Det er sgu også Biggles' skyld.
Så er det nok.
Dybere og dybere...
Se det nu! Dybere ind i det ondskabsfulde lands sorte hjerte.
Dagen, der kommer, bliver en stor dag, piger og drenge.
Bedre end nogen anden dag i jeres liv.
Bedre end jul og fødselsdage.
Det bliver en vidunderlig dag!
- Ja, Rita? - Ringer kirkeklokkerne så?
Ja, bestemt. Kirkeklokkerne kommer til at ringe.
Alle kirkeklokkerne. Først i Westminster Abbey i London -
- og derefter overalt i landet. Fra John O'Groats til Land's End.
- Ja, Brian? - Bliver der tændt bål, frøken?
Ja, det gør der. Og denne gang kommer Guy Fawkes ikke på det.
Det gør gamle Hitler.
Han kan række sin hånd frem og råbe: "Heil"...
Men nu er det lige meget. Flammerne æder ham.
Så er det nok. Det er nok, tak.
Når mørket bryder frem den dag, på sejrsdagen -
- vil alt lys komme frem igen.
Så begynder det at stråle og glimte igen.
Alle lamper bliver tændt igen, piger og drenge.
Gadelygterne og lysene i forretningernes vinduer.
LYS, lys, lys...
Det vil lyse overalt!
Men kan I forestille jer, hvordan det bliver? Kan I huske lyset?
Er der nogen, der kan huske det? Nej selvfølgelig ikke.
I kan ikke huske fredstiden.
Men nu varer det ikke længe.
Takket være vores modige soldater, flåde og piloter. Gud velsigne dem.
Nu varer det bestemt ikke længe.
Den store dag er nær!
Så...
Brystet frem, skuldrene tilbage.
Kig ligeud. Udtal hvert ord højt og tydeligt.
Vi skal synge den sang, der endelig, endelig langt om længe bliver sand.
Det bli'r en herlig dag i morgen.
I morgen bli'r en herlig dag.
Kom og fest og vis dine glædestårers vrimmel
på den klare, blå himmel.
Er du trist
og er alt gråt.
Så tag ikke på vej men sig som jeg:
I morgen bli'r en herlig dag.
Hold op, Philip.
Mor? Mor?
- Hvad er der nu? - Hvorfor kunne far ikke komme med?
- Hvorfor skal han være i minen? - Det er hans arbejde.
Gør vi, som vi får besked på, bliver vi frie.
Sid nu bare stille og vær sød. Du skulle have taget tegneserien med.
Sid stille og kig ud ad vinduet, før det bliver mørkt.
Der er godt nok en lang tur. England er et stort land.
Undskyld, vil De have...? Undskyld...?
- Vil De have en cigaret? - Jeg ryger ikke.
Jamen dog... Ingen laster?
Det skal De ikke være så sikker på.
Ser du nu syner igen?
Der er noget galt. Det her er ikke rigtigt. Det kan det ikke være.
Hvor er vores far? Ved han, hvad der skete i skoven?
Hvorfor kigger de sådan på mig? Er det min fejl?
Har jeg nu gjort det igen? Måske er de forklædte tyskere.
Jeg troede, alting ville blive godt, når vi havde slået dem.
Men hvor skal vi...? Hvor skal vi hen? Rundt og rundt.
Rundt og rundt og bare rundt.
Det samme hele tiden.
Der er noget galt. Der er sgu noget helt galt.
Kan vi gøre noget for Dem, søde? Så galt kan det da ikke være.
Hold op, mor.
Det er... jeg har det fint.
Det er... bare lad mig være.
Jeg holder op lige om lidt.
Med al tydelighed irreduktibelt.
Dermed vinder De et års abonnement på "Det bedste".
- Umuligt at udrede, mener jeg. - Tror De det?
Der er ting, vi ikke forstår som børn, mr. Marlow.
Accepter det. Gør De det?
Jeg accepterer himlen, fuglene og fugleklatterne.
Der er altid ting i barndommen, vi aldrig helt kommer til at forstå.
Gåder. Og det vil de altid være. Også for krimiforfattere.
De er ikke en figur i "Ridderfalken".
De er mere en figur fra "The Archers".
Sådan som De går frem og tilbage bag mig, så jeg ikke kan se Dem.
Prøver De at være excentrisk, eller er De virkelig skrupskør?
Tror De, det hjælper? For jeg kan godt sige Dem, at det gør det ikke.
For himlens skyld...
Har Deres hustru ikke besøgt Dem endnu? Nå nej, De er jo ikke gift.
Der er De jo.
De begynder at se bedre ud. Holdningen tyder på færre smerter.
- Det gør ikke så ondt mere. - Slap mere af i nakkemusklerne.
De skal dreje hovedet mere, så får De ikke så tit hovedpine.
- Hvem har sagt, at jeg...? - Får De da ikke voldsom hovedpine?
Det har sikkert betydet, at Deres opfattelsesevne er lidt forstyrret.
Vi skaber vores egen verden minut for minut.
Sagen er, at De, måske uden selv at kunne se det-
- begynder at bruge Deres krop lidt mere frit.
Ser vi bort fra huden, formoder jeg, at ledbetændelsen er lettet lidt?
Ville De ikke få det bedre på en enestue på en anden afdeling?
Så kunne De arbejde igen. Så får De mere fred og ro.
- Hvordan skulle det gå til? - Jeg skriver aldrig, jeg dikterer.
- Har De nogensinde prøvet det? - For hvem?
Der er da muligheder. Bureauer.
- Er De blevet presset lidt? - Hvad mener De?
Har en vis luksusluder fra min gamle omgangskreds -
- stukket sin næse i mine sager?
Måske har jeg misforstået noget. De vil da godt være rask, ikke?
- Det vil De godt, ikke? - Hvad tror De selv?
Kronisk sygdom kan være en ret effektiv beskyttelse.
En grotte, man kan kravle ind i.
Et tilflugtssted. Er Deres sygdom ikke en grotte?
Jeg kan sgu forsikre Dem om, at det er en ret trist grotte.
Selvfølgelig er den da ikke bekvem. Der bor jo flagermus i den.
Skrigende gnavere med vinger af hud og øjne, der kan se i mørke.
De hænger med hovedet nedad. Men De ved jo alt om flagermus!
Der ser De! De drejede hovedet.
- Næsten hele vejen rundt. - Ja, det gjorde jeg. Det gør jeg.
Hvad er der galt? Hvad sker der?
Fremskridt, mr. Marlow. Hvem ved, hvor langt vi kan komme?
I morgen bliver måske meget bedre.
Jeg besøgte aldrig Billy Graham.
Men De minder mig bestemt om en.
Swing, jazz eller sjælere. Jeg kan altid genkende en bølle.
Og man spiller ikke børnesange for klepperter, der har glasøjne.
Jeg vidste, jeg stod i lort til knæene.
Nu måtte jeg beslutte, om jeg ville lade den gå op til halsen.
Jeg måtte gøre noget.
Mere end blot at kaste brødet for at se, om smørsiden landede opad.
Jeg er ikke selv så vild med det, men går De i zoo, mr. Binney?
Måske foretrækker De krybdyr? Har De nogensinde set en tiger i bur?
- Hvad taler De om, Marlow? - De vader frem og tilbage...
Og søger en udvej. Alt for at komme ud i friheden.
Men ved De, hvad det dumme dyr ikke har fattet, striberne til trods?
Det kan ikke komme ud af sit bur. Det kommer aldrig ud.
Hvad har De lavet ud over at komme med dumme bemærkninger?
Mener De mine ubehjælpsomme, tvetydige og simple spydigheder?
Jeg må skifte tandpasta. Det er for sent at skifte stil.
Noget må De ændre. Indtil videre har De ikke været meget bevendt.
- Hvad er De nå frem til? - Indtil nu, intet. Nul!
Nitjevo.
- Det er russisk og betyder intet. - Jeg ved godt, det er russisk...
Mr. Marlow, jeg betaler Dem godt.
De betaler. Om pengene er gode, ved jeg ikke. Er det hvide penge?
Er det ikke ligegyldigt? Jeg betaler, fordi De siges at være den bedste.
- Fortæl mig så, hvad De laver? - Improviserer.
- Jeg improviserer. - Kunne De være rar at forklare Dem?
Jeg improviserer. Som pianisten gør, når han venter på orkestret.
Du godeste... folks uddannelsesniveau i dag...
Nu siger De vel også, at De ikke kender Hoagys efternavn.
Carmichael! Det er Carmichael!
Helt ærligt!
Gul og grum...
Det krøller ikke i kanterne.
Indtil videre afslører introen intet om sangen -
- så vi må improvisere, indtil der begynder at ske noget. Vi må vente.
Det kan vi måske ikke. Hvad hvis politiet anholder mig? Det kan ske.
Havde panserne haft nok beviser, havde de taget Dem.
De er ikke som liggegale høner, der ruger på deres æg.
De knækker skallen og steger indholdet.
Jeg så hende i live sidst.
- Næstsidst. - Ja, naturligvis. Næstsidst.
- De har nogle dyre ting her. - Ja, jeg har nogle fine ting.
Nej, det var ikke det, jeg sagde. Jeg sagde "dyre".
- Uhyggeligt dyre ting. - Smag er jo forskellig.
- Deres stil er nok mere festlig. - De mangler i hvert fald ikke penge.
- Jeg tjener godt. - Det kan jeg se.
- Men hvad tjener De godt på? - Jeg køber og sælger.
Det gør tuskhandleren også. Men hvad køber og sælger De?
- Det er vel min sag, ikke? - Jo, da.
Men måske handler De med de forkerte mennesker.
Visse handler er farlige.
Forskellen, på hvad De betaler, og hvad De får, er måske for stor.
Det er der et ord for. Det begynder med.
- Nej. - Nej?
- Sprechen Sie deutsch? - Hvorfor spørger De?
- Hvordan er Deres tysk? - Jeg kan lidt.
Hvor lidt? Kan De sige auf, men ikke Wiedersehen?
- Jeg kan klare mig. - Kan De tale med nazister på flugt?
- Hvad insinuerer De, Marlow? - Har jeg ret, eller har jeg ret?
Ser De, jeg er langsom. Jeg har ikke nogen blinkende lygte i panden.
Jeg er langsommere end en pensioneret skildpadde.
Men jeg kan vippe med tæerne til nogle små, sjove melodier-
- og til sidst finder jeg rytmen.
Jeg tror, jeg har undervurderet Dem.
Det har jeg oplevet før.
- Mr. Marlow... - Jeg lytter. Mine ører blafrer.
Jeg har været uærlig. Mit besøg på den natklub var ikke helt tilfældigt.
Jeg lytter stadig.
Det er jo ikke bare et luksusbordel. Det er et marked for piger...
men ikke alle pigerne er, hvad de ser ud til at være.
Jeg ville ønske, jeg ikke var blevet indblandet i det.
Jeg tror, at man forsøger at få mig fældet for mordet på pigen.
Og det kan sagtens have noget med kontraspionage at gøre.
Gå hen til vinduet og kig ud.
Jeg vil vædde med, at en af de piger overvåger stedet her.
En pige? Hvilken pige?
Kig ud.
Jeg gætter bare. Jeg kan såmænd tage fejl.
Nå, tager jeg så fejl, eller tager jeg fejl?
- Hvorfor står hun der? - Hun er ude efter noget.
- Hvad mener De, Marlow? - De er nu en dårlig skuespiller.
Jeg tror, at De ved, hvem det er, der står der med en pistol i lommen.
Javel... Hvem er hun?
Hun arbejder i en bygning med løg på. Hun er rød som Londonbusserne.
Hun handler ikke med nazister og undrer sig over, at De gør det.
Ud, Marlow. Ud.
- Jeg vil ikke se Dem igen. - Hvad med mit honorar?
Hvilket honorar?
Jeg synger for mennesker, der danser, Binney.
Sig, hvilken sang De vil have til Deres dans.
Det vil glæde mig, når Deres fødder ryger igennem faldlemmen.
- De er billig, Marlow. - Ti cent pr. dans, makker.
Hvor skal vi hen? Rundt og rundt, føles det som om.
Rundt og rundt og rundt igen for fanden.
Philip!
Det er tysk, Philip.
Det, den kælling synger, er fandeme tysk.
Tænk lige på dit sprog, far. Lad være med at sige "kælling".
Du skal ikke fortælle mig, hvad jeg skal sige.
Er hun da ikke en kælling?
- Er du blevet fin, Bett? - Han forstår det ikke.
- Philip forstår ikke den slags ord. - Så må han da lære dem.
Der fik jeg dig.
For fanden da...
- Hallo, Charlie! - Hvad er der?
Så er du vågen, mester.
Jeg troede, du var død. Her har været som i et voksmuseum.
- Du var fandeme langt væk. - Det var noget bedre end her.
- Og lidt mere privat må man sige. - Javel... så vær sådan.
Beklager, jeg gider ikke at snakke.
Vorherre bevares...
Det er smøgerne, du.
- Hvad? - En smøg!
Vil du have en?
- Jeg ville dø for en. - Det er nok mere sandt, end du ved.
Den forbandede læge er ikke rigtig klog.
Jeg har røget hele livet. Jeg har da aldrig taget skade.
Kan du ikke give mig en?
Så lån mig en. Kan du ikke det?
Giv mig et hiv. Det er sgu skidehamrende ondt.
Altså, jeg kan hverken kaste eller komme ud af sengen.
- Det kan jeg heller ikke. - Hvorfor ikke?
- Det er mit bryst. - Hjertet.
Jeg har så satans ondt i brystet og hele vejen ud i armen.
Og så vil du have en cigaret? Du må ikke være rigtig klog.
En smøg renser halsen.
Kom nu. Giv mig nu en. Så er du sød.
Jeg kan ikke komme ud af sengen!
Det er som at være tilbage i krigen, hvad?
Dengang var cigaretter guld værd.
Som små guldbarrer. Man kunne få hvad som helst for en smøg.
Man kunne få en dejlig, ung pige for et par smøger.
Et fint stykke nederdel, hvis man havde en pakke Player's.
- Hvor? Hvornår? - Da vi gik ind i Hamborg.
1945. Hele byen var sgu jævnet med jorden.
Tyskerne kom op af alle hullerne.
Der var huller i jorden. I ruinerne, mener jeg.
En del af kvinderne...
Hold da kæft...!
De var... hvad siger man nu...? Fräulein'er.
De var lyshårede.
De var rigtig pæne. De var ikke spor billige.
Nej, det var fine ting. De havde gode patter, du ved.
Philip!
Et par smøger, så fik man lov til at knalde dem.
Et par smøger, så var det op med kjolerne og ned med trusserne.
Hvad er der, George? Hvad er der?
Gør det ondt? Har du smerter?
Kommer de op af deres huller i jorden, George?
Alle de små, hjælpeløse, lyse piger med frygt i øjnene?
Kommer de op og peger på dig? Giver du dem et par smøger, hvad?
Sygeplejerske!
Hvad ville du gøre med en køn, ung sygeplejerske, Georgie-dreng?
Ville du kalde hende en engel og se på hende som en helgen?
Op med kjolerne og ned med trusserne.
Nu skal der råbes op. Du bad selv om det, gamle dreng.
Det er tid til at sige farvel. Lampen slukker snart.
Sygeplejerske! Sygeplejerske!
Man ved aldrig, hvem der er i den her skov.
Vær nu ikke så fjollet, Raymond. Her er ikke et øje.
- Det siger jeg heller ikke, men... - Vi har jo vadet i en evighed.
- Men du er jo ikke herfra. - Nej, og hvad så?
Heromkring er der øjne og ører overalt.
Man kan aldrig være for forsigtig.
Jeg vidste ikke, du var så nervøs af dig.
Jeg er bare forsigtig.
Det er da ikke noget at være nervøs for. Træer.
En masse forbandede træer og tornede buske.
Dit grin... det er ikke så sært, at jeg bliver nervøs.
Jeg må jo bare lukke munden på dig.
Vent lige lidt...
Et øjeblik, et øjeblik... Jeg hiver den lige af.
- Der er ikke sket noget. - Min kjole må bare ikke gå stykker.
- Hold op, hvor er de spidse. - Min kjole må ikke gå i stykker!
- Nemlig. Få dig en ordentlig kigger. - Et herligt syn.
Jeg kunne kigge på det her hele dagen.
- Rolig. - Hvad er der?
Jeg vil ikke have nogen blå mærker, Raymond.
Lad os nu ikke spilde tiden. Det er jo derfor, vi er her, ikke?
Du må ikke røre mig der. Ikke endnu!
Jeg kan ikke... Vent, Raymond. Vi kan ikke ligge her.
Du godeste, Ray!
Der ligger en lille lysning ikke så langt herfra.
En lille dal. Det er bedre end en dobbeltseng.
Du har været her før, ikke? Det er ikke første gang, vel?
- Jeg siger ikke noget. - Din frække fyr, Ray.
- Du er en skidt fyr, Raymond. - Det er vel det, du kan lide, ikke?
- Du vil vel ikke have en engel? - Vær nu ikke så selvsikker.
Der er altid flere fisk i vandet.
Kom så med her. Lad os kigge på blomsterne.
- Har du tingesten med dig? - Ja, selvfølgelig.
Bliv nu ikke, du ved... Lidt hygge har aldrig skadet nogen.
- Det er jeg ikke så sikker på. - Ikke hvis vi ikke siger det.
- Du siger ikke noget, vel? - Hvem tror du, jeg er?
Jeg hader dyr, der kravler. De skal fjernes.
Og jeg hader snavs. Det trænger ind alle vegne.
Skønt.
Det er slut.
Bliv i mig.
Det var en til.
- Lad være med at grine sådan. - Jeg grinede ikke, som du tror.
Jo, du gjorde.
- Du er tung, Raymond. - Har jeg presset dig ned på jorden?
Fjern dig, Raymond.
Ja, ja.
Begynd nu ikke at opføre dig underligt.
Du kunne da godt lide det, ikke? Du har ikke grund til at klage, vel?
Bett...
Du har flotte babser. Rene kunstværker.
- De flotteste, jeg har set. - Lad være med at sige sådan.
Du skal ikke sammenligne dem med nogen.
Du burde være stolt af dem.
Som du dog taler om dem. Jeg er altså ikke nogen so, Raymond.
- Hvor du dog snakker. - Hold nu op. Hvem sagde so?
- Har du nogensinde set en? - Jeg kan ikke lide grovheder.
Undskyld. Undskyld. Skal jeg vaske min mund?
Men det ændrer ikke noget.
Hvad?
De er stadig skønne.
- Raymond... - Min skat...
Min skat...
- Mener du det? - Min skønne, bløde skat.
Hør lige...
To pund og 68 pence.
Og en rulle pebermyntepastiller.
Uåbnet. Vi vil ikke have noget ballade. Hun spørger sikkert om dem.
Hør lige... Nej, Raymond.
Hvad laver vi? Hvad er det, vi laver?
Jeg kunne bide et stykke af dig. Det kunne jeg virkelig.
Bett...
Jeg ville ønske, det altid var sådan her.
Det ville jeg give mit halve liv for.
- Det kommer ikke til at ske. - Hvorfor?
Du godeste...
Jøsses...
Jeg kunne godt gøre det. Det kunne jeg.
Hvad kunne du?
Bide et stykke af det herlige, lille æble.
Vil du ikke nok lade være?
Raymond...
Hvad gør han ved min mor?
Mor, skal jeg hente far?
Jeg kan ikke holde det her ud!
Så, så...
Der er da vel ikke noget at græde for.
Det er der vel ikke?
Hold nu op.
Hold så op!
Vi hygger os jo bare lidt.
Er der noget, vi kan gøre, søde?
- Så slemt kan det da ikke være? - Hold nu op, mor.
Jeg er okay. Bare lad mig være.
Jeg er glad igen om lidt.
Flyt dig lige.
Det her går da ikke. Så slemt kan det da ikke være.
Puds du næsen i det her. Det er rent.
- Tak. - Lad hende være!
- Tag det roligt, makker. - Du rører hende ikke!
- Philip! - Ingen rører din mor, min dreng.
Så fortæller jeg min far det, så slår han dig ihjel.
Jeg siger det til ham. Og til ham manden i skoven.
Bli'r jeg bekymret fordi du tit går ud?
Bli'r jeg bekymret for om du vil være min brud?
Dit kys er underligt men det har ikke noget at si'
Sidder jeg måske derhjem' og er ulykkelig?
Bli'r jeg skør fordi gnisten den forsvandt?
Bli'r jeg ør når jeg hører det er sandt?
Og når aftnen falder på
har du det så ligeså?
Bli'r jeg bekymret.
Det kan du lige tro
Er jeg nysgerrig når rygterne går?
Bli'r jeg gal når du dine løgne sår?
Og når vore aftner ender
fordi du har syge venner der har brug for dig.
Bli'r jeg bekymret?
Det ved du da godt jeg bli'r helt bleg.
Der kan de se. Så du det, gamle ven?
Så du, hvor han lagde hånden? Og den har været andre steder!
"En rulle pebermyntepastiller." Det var vist det.
- Kan du fortsætte her? - Ja. Hvorfor?
Mr. Marlow skulle have været smurt for en time siden.
- Har han klaget? - Nej, ikke just.
Det var rart til en forandring.
- Skal du ud og spise pasta senere? - Det regner jeg med. Du får besked.
- Venter De på os? - Forhåbentlig efterlod han mere.
- To pund og 68 pence. - Det tror jeg da.
Det var bare, hvad der lå i skabet. Hvorfor smuglytter De?
Det har jeg tit gjort. Jeg burde få mig en Walkman fra Sony.
Nå, men nu kan jeg smøre Dem ind.
Nå, men, nå, men, nå, men...
Hvad er der galt?
Der hviler en forbandelse over den seng.
De tror, det kan være mange ting, ikke, slemme, gamle ven?
Den har flere ansigter: Den er fjende, ven, terrorist, befrier...
Men ikke så nøgtern. Ikke så fornærmende.
Nu har to ligget i den seng. Det har været som at vente på en bus.
- Det er svært ikke at tænke på. - Ja, det er det.
- Jeg trækker for. - Tæl mit guld op.
Måske ville De komme hurtigere ud herfra, hvis...
- Jeg trækker for. - Tæl mit guld op.
- Hvad er hvad? - En gammel mand. Ti.
- Den her? - Den der.
Skal vi begynde fra benene og gå op eller tage fra halsen og gå ned?
- Jeg synes, det her er lidt pinligt. - Det skal gøres.
De ville hurtigt mærke forskellen, hvis vi undlod det.
Den ulækre smørelse. Man skulle tro, jeg skulle svømme over kanalen.
Jamen, så læg Dem til rette og tænk på England.
Jeg håber, ikke det svider.
Jeg begynder med at smøre deres køn ind først.
Tænk på noget kedeligt. Rigtig kedeligt.
John og Yoko, ulandshjælp til Etiopien, Thatcher i ørknen -
- pyramider, nej, ikke pyramider...
- havetips, kunstgræs til Queen's Park Rangers -
- en helaftensfilm fra filmskolen. Elvis' fødselsdag.
Hvad er det allerhelligste? David Owen og Shirley Williams.
Hvordan vi indtog Falklandsøerne. Ludovic Kennedy...
Jeg beklager. Jeg gør det så forsigtigt, jeg kan.
Men jeg kan kun gøre det ordentligt, hvis jeg løfter Deres...
Jimmy Savile, Wimbledontennis. Det hjælper slet ikke...
Ludovic Kennedy, Archer, hvad hedder han, Geoffrey Howe...
en fåreflok, specialtilbud, nej, nej, nej...
Tænk, tænk, tænk på historien!
- De er billig, Marlow. - Ti cent pr. dans, makker.
Nej, lad være med at tænke på pistolen... tænk ikke på pistolen...
Hvem er det her? Er det en rigtig person eller bare en beskidt fantasi?
Det er kunst, Marlow.
Kald det, hvad De vil, men jeg kan godt sige Dem én ting:
Prøver De at bruge den pistol, er De dødsens.
Jeg tror, jeg kender hende her. Hun hedder "For-klaring".
- Hvad taler De om, Marlow? - Har jeg ret, eller har jeg ret?
Jeg troede godt nok, De havde mere selvbeherskelse.
Kunne De ikke have tænkt på noget andet?
Jo... noget andet...
Mr. Marlow...
- Det er mit navn. - Jeg vil tale med Dem.
Ikke her. Hold Dem skjult.
Mød mig uden for "Laguna" om en halv time.
Lille fjols.
Fandens!
Jeg forsøgte at sige det til Dem, fjollede...
"Skinskape's"...
- Hvad er der med det, Lili? - "Skinskape's".
- Et dække. - Som nazisterne ikke har fundet?
Nazister, som englænderne og amerikanerne ikke vil have fanget.
Raketter...
Mener du V2'ere? Mener du raketforskerne?
Og I røde prøver at stoppe dem? Er det ikke rigtigt?
Jeg skal nok få jer.
Uanset hvem I er, hvad I er-
- og hvor I er.
Jeg skal nok få fat i jer!
Philip!
Kom tilbage, Philip! Vil du ikke nok? Philip!
Tekster: Rie Sommer PrimeText International
Tekstadmin.: www.primetext.tv PrimeText International